>>> Přeložil Bobby - 2008/04/05<<< Zkorekturoval ++ Mrazík ++
KASANDŘIN SEN
V hlavních rolích
Je krásná, podívej!
Není nová, ale vypadá jako nová!
Říkal, že s motorem si budeme muset pohrát.
To nech na mě!
Nechce se věřit, že je tak levná. Skoro zadarmo!
John Anderson mi slíbil bezplatné kotviště,
Aspoň na rok, než se jeho syn vrátí.
Bacha, už jde! Moc nezáři, aby se nezačal handrkovat.
Jasný? Jasný.
Krasavice, co? Trochu potu a bude v perfektním stavu!
Ale co povídáte! Tady je sakra práce.
A kolik za ní vůbec chcete?
Takovou jachtu za míň jak šest tisíc neseženete!
Šest táců? Si děláte srandu?
Dyť to je zadara! Majitel umřel a jeho matka se jí chce zbavit.
No, ale motor odešel a trup se taky bude muset prohlídnout.
Ale tam žádná práce není třeba! Jen se podívejte, v jakém je stavu!
Prakticky nová!
Poslyšte, my normálně chodíme do práce. Takový peníze prostě nemáme.
Takovou jachtu všehovšudy za šest nikde jinde nekoupíte!
Dáte nám chvilku? Minutku. Terry!
- Co? - Pojď sem!
Jestli se vám to nelíbí, tak zájemců je celá řada!
Můžu dát osm set. Jenom dřu, dřu, ale ušetřit nemůžu ani floka.
- Kde si sebral osm stovek? - Čtyři stovky jsem vyhrál v kartách.
- Kecáš? - Fakt.
No tak, ty máš taky něco bokem, Iane.
Jo, ale já plánuju obchod.
Taky můžu dát osm set, ale slíbil jsem otci,
že budu dělat za menší plat. Obchody teďka moc nejdou.
Škoda, že tady není strejda Howard, ten by nám půjčil.
Taky mě to napadlo, ale je na cestách.
Ale snad má s sebou telefon, ne?
- To je skoro jak Howardova jachta, co? - Hm.
Sice menší, ale pořád větší než si můžeme dovolit.
Pamatuješ, když jsme byli malí?
A strejda Howard nám v Irsku koupil loďku?
To bylo léto!
Já ji prostě musím mít! Koupíme ji na splátky.
Minulý týden jsem uhodnul čtyři čísla, chápeš?
- Tak co, bereme? - Jo, bereme!
Na co kruci potřebujete jachtu? A jak ji chcete zaplatit?
- Je z druhé ruky. - Aha, takže kupujete něčí 'bolehlav'.
Už jsme ji skoro opravili. Musel bys ji vidět!
Leskne se jak nová!
Více se starej o restauraci, a méně o širé moře!
Jsi schopnej chlapec, jenom kdybys neměl hlavu pořád v oblacích!
Nenarodil jsem se, abych obsluhoval v restauraci!
Pamatuješ, jak nám strejda Howard koupil loďku, ještě když jsme byli dětmi?
To bylo léto!
Váš strejda Howard si otevřel kliniku v Číně.
Musel se naučit čínsky, dovedete si to představit?
V jeho věku se učit takový těžký jazyk?
Je génius!
Na mě to dojem nedělá.
Nedělá dojem! Ha, on vydělá za týden
více jak ty za celý rok!
Má kliniky ve Švýcarsku, Hollywoodu a teďka ještě v Číně!
Jo, do Hollywoodu patří! Tam už se všechny nány staví do řady
jako ovce a čekají na svojí plastickou operaci!
Mami, šlo by aspoň jednu neděli vynechat tuhle konverzaci?
Nech bejt! Trochu moc si o sobě myslí.
Koupili bychom si tento dům, kdyby nebylo mého bratra?
Můžeme snad žít z toho, co ty vyděláš?
Kdo nám platí dovolenou? Kdo nám půjčil, když jsme potřebovali?
Když si chtěl otevřít tu "svoji" restauraci!
Kdyby mě můj všivej partner nepodrazil... Z čeho jsem asi měl infarkt?!
Howard začal z nuly! Sám si zaplatil lékařské vzdělání!
A dnes je milionář s klientelou z vyšších vrstev,
ale na rodinu nezapomněl. Kéž byste si to zapamatovali!
Pouze na rodinu se můžete vždy spolehnout.
Na to nikdy nezapomeňte!
- Splašil jsem nějaký prachy! - Cože?
Můžeme zaplatit jachtu a ještě nám zbude na barometr!
- Jak to? - Dva moji pejsci skončili první!
- Ne! - První i pátý dostih! Oba moji!
Doděláme to do víkendu
a v sobotu ji vezmeme na první projížďku!
A jak ji pojmenujeme? Musíme ji nějak pojmenovat, ještě než vyplujeme!
"Kasandřin sen"!
Na něj jsem vyhrál 60:1!
- Šedesát ku jedný? - Jo!
- Terry! - Prostě šťastné jméno!
Pěkný víkend!
Nechceš se svézt na "Kasandřinu snu"?
A co je to "Kasandřin sen"?
S bráchou jsme koupili a opravili starou jachtu
a zítra si na ni chceme vyjet.
Brácha bere s sebou svoje děvče, tak jsem si myslel, jestli bys nechtěla...
Jo, půjdu ráda. Zní to skvěle!
Počasí by mělo být dobré.
I kdybych se netoulal po zemi, na vlnách nebo pěně...
vždy si budu zpívat tuhle píseň:
Ukaž mi cestu domů! Ukaž mi cestu domů!
Už jsem unavený, chci si lehnout do postele!
Před hodinou jsem trochu vypil, a už to začínám cítit v hlavě!
I kdybych se netoulal po zemi, na vlnách nebo pěně...
vždy si budu zpívat tuhle píseň: Ukaž mi cestu domů!
Hej, hej! Super, na to se napijeme!
Jo! Život je skvělej!
Pamatuješ si z čeho to je? Z jakého filmu?
Nevím.
"Bonnie a Clyde". Bratři Berrouovi se tak veselí
a Clyde povídá: "Jo! Život je skvělej!"
A co se pak stalo?
Je život skvělej, Kate?
Skvělej, když jsem s tebou!
- O! Taková odpověď! - O! Taková odpověď!
No co na to řekneš? Ta ženská mě prostě miluje!
- Jo! - Já tebe taky, miláčku!
Tak vám teda řeknu, že se mi vůbec nechce vracet se do tý hloupý restaurace!
A co teda chceš, Iane?
Zapomínáš jak nás máma vozila ke strejdovi Howardovi do Kalifornie?
- A jak tam žil? - Jo!
O tom se mi nezdálo ani ve snu, Tak proč o tom mluvit?
Puká mi srdce, když vidím tátu.
Počkám až se zmátoží a hnedka prchám!
- Chci žít svůj život! - A co budeš dělat?
Mám známé, kteří investují do sítě hotelů v Kalifornii.
V Kalifornii?
- Dobrý, co? - Jo, to je dobrý.
Dnes je tak hezky. Na obloze skoro ani mráček!
No a tady je bazén s kabinkami a tady devíti jamkové golfové hřiště.
- Výborná nemovitost! - Do konce roku to je v pohodě.
Ale říkám ti: Kdo do toho dá peníze,
ten na tom vydělá celé jmění! - Jo, vidím tu možnost.
Jeden v Karibiku. Jeden v Kalifornii - tam bude s lázněmi.
Budu tě o všem informovat, ok?
Ok.
- Kde si byl, když jsme to dělali? - Jak to myslíš?
- Myslel jsi na něco jiného!
Je to takový projekt s nemovitostmi, a tátovi se to určitě nebude líbit.
Ale roky plynou...
Jsi celej vystresovanej!
Dokonce i v posteli. Naposledy jsem tě viděla v pohodě na jachtě.
Terry se jde zítra projet.
Chce vzít s sebou bratra a sestru Kate.
To bude zábava.
Napadlo mě: Co kdybychom si po roce udělali výlet na venkov?
- Jsem pro. - Jo?
Vím kde leží pěkné jezero.
Možná bych si mohl půjčit nějakou "klasiku" u Terryho v garáži.
Někdy tam má opravdu prvotřídní modely.
Už si se někdy milovat pod otevřeným nebem?
Všechno je jednou prvně!
Myslím, že bych se měl vrátit a pomoci.
Budu hned zpátky.
Neměla jsem na sluníčku tak pít. Už mě to začíná jít do hlavy!
Mohu vám nějak pomoci?
Děkuji! Sama nevím, co dělám.
Trochu do toho dělám. Můj brácha se tím živí.
Normálně to jelo, ale potom se ozvala rána a konec.
Ukažte, podívám se.
A je to!
Tohle ty auta někdy dělají.
Líbí se mi vaše auto!
Krasavec, co? Nemám ho dlouho.
Starý Jaguáry jsou takový sexy!
Díky, že jste mi pomohl.
- Není zač. - Jmenuji se Angela Stark.
Ian Blaine.
- Vy tady někde žijete? - Ne, jsem z Londýna.
Já taky. A co děláte?
Aktuálně v restauraci. Ale hlavně mě zajímají investice.
Jelikož jsem vaším dlužníkem,
nechám vám dva lístky na moje představení.
- Jste herečka? - Ano. Jakže se to jmenujete?
Ian Blaine.
Ok, tady máte dva lístky do Wiltonu. Kdy tam půjdete?
- V úterý? - Dobře.
Pak nezapomeňte přijít do zákulisí a říci mi, jak jsem skvělá!
Dobře.
Podívejte: Tohle je Terry a Ian a můj bratr Howard.
- Ukažte! - Howard je takovej fešák!
To bylo v tom roce, kdy Howard vzal chlapce na mistrovství světa.
Já sám jsem býval dobrým hráčem.
Dokud si nezlomil nohu.
Doufal jsem, že to Terryho přitáhne. Byl si takovej dobrej!
Ve sportu exceloval!
Vždycky jsem říkal, že by sis měl otevřít obchod se sportovními potřebami.
K tomu jsou ale potřeba peníze.
Obchod je hodně starostí. Ale jsi svým pánem.
Terry byl takový svalovec, oproti tomu Ian byl...
- Mozkovna - to chtěla říci! - Ne!
Myslí si, že se urazím, ale má pravdu.
Ianovi všichni předpovídali velkou budoucnost. Byl takový milý a okouzlující.
Je to pro mě záhada, proč není více úspěšný.
Protože mu nestačí to, co máme!
Chce si žít na vysoké noze jako Howard.
Pořád má nějaké plány. Pořád čeká na svojí spásnou loď.
No v restauraci se jí určitě dočká! Dělá tam pouze z lásky k otci.
Jak říká básník: A na té jediné lodi,
které k tobě připluje, bude určitě pirátská vlajka!
Dělej!
Běž! No tak makej!
Do prdele!
- Dejte mi ještě pár stovek. - To už bude osm set.
Vím. Umím počítat!
- Ahoj! - Ahoj!
- Tys na mě čekal u práce! - Jo.
- Jsi takový úžasný! - Tady jsem ti něco přinesl.
- Ne! - No tak se podívej.
Bože! Hej!
Jsi prostě šílenec!
- Líbí se ti? - Líbí? Taková nádhera!
Chtěl jsem ti udělat radost.
Bože, kolik musela stát...
Ne, raději se nebudu ptát. Protože dobře vím, kde jsi na ni vzal!
- Nebudeš mi věřit! - Co?
Ze začátku jsem prohrával, ale pak se to obrátilo!
Byl jsem zadlužený až po uši, ale někdy je třeba dát na svůj instinkt.
Prostě takový pocit, nemohu to nijak vysvětlit.
Pravda, dneska sice nemáš narozeniny, ale myslel jsem, že se Ti bude líbit.
No nespletl si se. Je super. Díky, díky moc!
Nemáš zač. A co v práci?
Nuda, děsná nuda. Hej, podívejte na mojí kabelku!
Můj chlapec se to nemusí dozvědět.
- Co? - Co budeme dělat.
- A co budeme dělat? - A co bys chtěl?
To je dost drsný vůči Alanovi.
Tak nestydatě jeho podvádět!
Nikdy jsem netvrdila, že jsem slušná.
Navíc si myslím, že to je právě důvod, proč si teďka tady.
- Angela? - O!
- Byla jste skvělá! - Ahoj Iane!
- Fantastické! - Děkuji!
Jste prostě hvězda!
Režisér změnil scénu na poslední chvíli
všechny nás to zarazilo, takže...
To ale vůbec nebylo poznat! Mě se to líbilo!
To je od vás milé!
Všichni jste byli skvělí. Díky za lístky!
Já díky za pomoc v nouzi!
Hra byla brilantní. A vy jste tam byla něco zvláštního!
- Zvláštního? - Ano, zvláštního.
- A co to znamená? - Vy víte.
Mohu vás pozvat na skleničku?
Tak já miznu. Byla si dobrá!
Dobře, ahoj.
- Neděle stále platí? - Jo.
- Dobře, těším se! - Promiňte, co jste říkal?
Jenom jsem tak myslel, jestli byste se mnou nešla na skleničku.
Jo, jistě. Jenom ne na dlouho.
Musím brzo vstávat. Točím pro BBC.
A vám to nijak nevadí, každý večer chodit nahá na jeviště
a hrát tyhle sexuální scény?
Je to prostě představení. Nic jiného a tak to taky beru.
Hlavní úloha mojí role je dodat sexuální náboj.
Byla jste velmi přesvědčivá. Publikum ani nemuklo.
Myslím si, že to je taková hra o morálce. Co si myslíte vy?
O morálce? Proč?
Je tam zlo, je tam osud.
Nejsem zkušený recenzista.
Samo libreto je dost pesimistické.
A to je přesně jako v životě: tragická zkušenost...
Podle mě si je každý pánem svého osudu.
Souhlasím, já si to také myslím. Heleno, tohle je Ian.
- Ahoj. - Nazdar.
Ellis Pell mě požádal o tvé číslo.
Bála jsem se, aby ses nezlobila.
Nezlobila? Řekl, kdy zavolá?
Jestli z toho něco bude, chci znát všechny detaily!
No, už musím jít. Ještě jednou díky za to, jak jste mi pomohl.
Zdálo se mi o vás dvě následující noci.
Být zachráněna, to je jedna z mých nemravných fantazií.
Na zachránění není přeci nic nemravného.
Na tom ne, ale na tom, co jste se mnou dělal potom...
Uvidíme se?
Zkuste to. Víte, kde mě najít.
- Hej, Terry! - Mike!
Všechno v pořádku? Prachy máš?
Jo, vydrž minutku.
Říkají, že ti šla šťastná karta!
Nejen karty, ale i psí dostihy mi teďka jdou!
- Fakt? - Víš, já mám takovou teorii
- Jo? Povídej! - Život se skládá z dobrých a špatných období.
No, a když to zrovna jde, tak musí umět riskovat.
Přesně tak! A jaká bude maximální sázka?
Maximální? To nevím.
Jsem realista.
Nechci to pak splácet celej život.
Aby mi furt někdo slídil v patách.
Tak co máš?
Každý pátek večer se koná velká hra.
- Hotel Alvin, znáš ho? - Jo.
Jde tam o velký prachy. Nevím jistě, jestli si to můžeš dovolit.
Kolik?
No, Semmi Bush chce tento týden šedesát táců.
No, trošku moc.
Tak jsem myslel, když si teďka při penězích...
Hm... Šedesát klacků, jo?
Jo, no já jen tak...
- No jo, Miku. - Dám ti vědět, ok?
- Ok. - Hodně štěstí! Hlavně se nepřepracuj!
- Čau.
- Mě se líbí. - Je nádherný!
- To jsem rád, že se vám líbí! - Je úžasný!
Mně se zdá 295 jako férová cena.
- Trošku moc, nezdá se vám? - Strašný prachy!
Ceny rostou a vy máte šanci toho využít.
Jste první zájemci, žádná fronta.
- Jo. - Na vašem místě bych o tom popřemýšlel.
- Jo jo, podumáme.
- Dobře. Budu v autě. - Díky.
Po pravdě: mně se líbí. Je prostě nádherný!
- Ano. Já jenom přemýšlím o ceně. To nějak zvládneme!
- Jo? - To co vydělám v baru
plus tvoje výplata.
Musím taky někde zkoušet na trubku, abych neštval sousedy.
Můžeš zkoušet kde je libo. Tím spíše, že už dávno nehraješ.
- Ty a ta tvá trubka! - Líbí se ti?
- Jasně! Dokonce je tady i zahrádka! - Tak to holt nějak vymyslíme.
- Skutečně? - Jo.
- Opravdu? - Jo.
Patnáct tisíc!
Patnáct!
Ne, končím.
Já taky.
Patnáct tisíc, Terry!
Vím.
Ok, pokračuji.
Hra.
Potřebuji pět tisíc.
Kolik, deset?
Mínus pět.
Díky.
Jak se máte? Rád jsem vás viděl.
- Angela! - Ahoj!
- Hej, fešando! Už jsi volná? - Nazdar klučino!
- Zapomněla jsem u tebe telefon. - Zítra ti ho přinesu, ok?
- Dobře, díky. - Byla si skvělá.
Díky.
Byl jsem tady kousek vedle a tak jsem se stavil, jestli nemáte náhodou volno.
Ne, nemám.
Ráda bych s vámi poseděla, ale nedá se nic dělat.
Chápu. Prostě jsem to chtěl zkusit.
Jestli máte zítra čas, tak fotím v Brightonu.
- Focení? - Ano, budu stát modelem.
Můžete přijít, jestli chcete. Strávíme den společně?
- Jo? - Jo!
Tak ok.
- Terri! Díky Bohu že jsi tady! - Iane!
- Vím, že je ještě brzy, ale mám... - Iane!
- Co? - Vyhrál jsem třicet tisíc.
- Cože? - Třicet tisíc v pokeru!
Třicet táců? Dej to do banky a už nikdy nehraj!
To si neumíš ani představit, jaký je to pocit.
Hlava se mi zatočila! Úplně jako bych vyšel z těla!
- Každá sázka, každá karta... - Jsi šťastnej parchant!
- Můžu ti něco říct? - Co?
Čistou pravdu, skoro k neuvěření: Nejdůležitější je věřit!
Můžeš být třebas jednu kartu od bankrotu, ale když věříš, tak to vyjde!
Hm. A co Kate? Ta musí být v sedmém nebi!
- Ona o ničem neví. - Co?
Ta by to nepochopila. A už vůbec ne takový částky.
- A navíc já ty peníze potřebuju na další hru. - Terry!
Když prohraju, tak prohraju. Jasný?!
Chci vyhrát tolik peněz, abych mohl koupit ten dům.
A potom jí o tom řeknu.
Dobrá. Pak je tedy nejvyšší čas půjčit si od tebe pár stovek.
- Jasná věc. Vše co je moje je i tvoje. - Díky.
Třicet táců! To je hodně peněz, Terry.
- A co to, že si tu tak brzo? - Zase bych potřeboval toho X-Jaguára.
- Ten tady už není, brácho. - Cože?!
- Důležitý rande? - Jak si to uhodnul?
Potřebuješ peníze, potřebuješ pěkný fáro...
A co mám teďka dělat? Potřebuju přesně to samý...
- Máme tady pěkné E-čko. - Jo?
Slíbil jsem jim ho dneska vrátit, ale ukecám je na zítřek.
Podívám se. Není vůbec špatný!
Jo, ujde!
Hraješ si před ní na drsňáka, co?
Ani mi neříkej.
Kdybys jí viděl! Taková nádhera! Prostě něco neskutečného!
- Jo? - Jo!
- Líbila by se ti! - Hlavně to nerozmlať.
Nevím, jak bych to vysvětloval.
Kde si včera vězel, krucinál?!
- Nemohl jsem přijet. - Měl si tady být!
Nikdo nevěděl, co mají dělat! A ty nikde! Ani mobil jsi nebral!
Promiň, promiň...
Přitancuješ si za deset minut čtyři!
Včera jsme tady měli inspekci! Teďka to tady obrátí celé na ruby!
Promiň! Já mám taky svůj život!
Aha a copak jsi tedy dělal?
Další idiotskej projekt? Nebo ženská? Terry mi to řekl!
- Měl si rande. - Ano, byl jsem s dívkou!
Takovou jsem ještě nepotkal, tati! Krásná, módní, šikovná!
Teď ne, teď ne!
A když k nim připluli, tak uviděli, jak se tihle dva literární geniové
houpají na vlnách v záchranných vestách a usrkávají Martini!
Vždyť to říkám! Vyplouvat na moře je nebezpečné!
Ian má jachtu.
- Opravdu? - Ano, takovou malou.
Vždy jsem si přála obeplout řecký ostrov!
- O, to by mohla být dobrá zábava, co? - Jo.
A na té jachtě se dá skutečně přespat?
- Dá se. Místa málo, ale dá. Super!
- A co děláte, Iane? - Obchod.
- Hotely v Kalifornii. - To zní dobře!
Zatancujeme si?
Ti dva, to je takový překrásný pár.
Až bych řekl, že vůči společnosti mají dluh: Rozmnožit se!
Vezmi mě na moře!
Vezmu.
To se mi libí.
A jak si zapůsobil na mé známé.
To je tak příjemné.
Odvez mě k řeckým ostrovům.
Nebo kolem světa.
Pojď, odjedeme do Kalifornie společně.
Terry... Opět potřebuji peníze, promiň.
A mohu si půjčit X nebo E-class?
Co je s tebou? Vypadáš jak mrtvola?
Iane...
... Prohrál jsem spoustu peněz.
- Kolik? - Hodně. Pojď sem...
Co je to "hodně"? Kolik?
- Prohrál jsem těch třicet. - Jo?
Plus dalších devadesát.
Terry, zbláznil si se?!
Asi jsem byl v transu, nebo co.
Vše jsem vnímal, ale nemohl jsem přestat.
Dělá se mi z tebe špatně! Jak chceš splatit devadesát tisíc liber?
Nějak musím. Mám velkej úrok.
- Cože?! Ty jsi si půjčil u lichvářů? - Jo.
Zlámou ti nohy.
Půjčil jsem si znova a znova...
Myslel jsem si, že se na mě usměje štěstí, ale bylo to jen horší a horší.
Chtěl by s tebou cítit, ale děsně mě štveš!
90 tisíc liber!
Iane...
- Co mám dělat? - Jak mám vědět, co máš dělat?!
Ale whisky ani prášky ti nepomůžou.
Mám migrénu, Iane. A nehuč do mě - co potřebuju je pomoc.
Jak ti mám pomoci, Terry?
Já sám dělám tvrďáka jenom díky vypůjčenému fáru.
Já žedný peníze nemám.
Říkal si, že máš něco stranou.
Ne, já si pouze šetřím na tu obchodní nabídku.
- Investice do hotelů... - Jo.
A ani na to to nestačí. Tak jak bych mohl pomoci tobě?
No, asi si budu muset od tebe půjčit, abych pokryl pár prvních splátek.
Musím získat čas, dokud něco nevymyslím.
- A co chceš jako dělat? - Nevím.
Co? Terry, já sám k Tobě přišel s prosbou.
A ty teďka po mně chceš moje úspory. Můj Bože!
- Iane, jsem v průšvihu. - Jo, ve velkým průšvihu!
Šťastné narozeniny, mami!
Já se tady veselím, a vy tady sedíte jak dvě hromádky neštěstí.
Ne, nic... Všechno v pořádku. Všechno je dobrý, mami.
U mě taky.
Nemusíš se přetvařovat. Minulou noc jsem se vzbudila ve tři ráno, a on nebyl v posteli.
Jdu do obýváku, on tam sedí a povídá si sám se sebou.
Co si o tom mám myslet?
Tvůj otec už začal zapomínat jména a vše si plete.
V případě Terryho to ale nebude demence, nýbrž whisky.
Tak o něm nesmíš mluvit!
Začne si myslet, že je alkoholik a přitom na vině budou tvoje geny.
A co poslal strýček Howard, mami?
Kytici. Hezká, co?
- Nádherná. - A tisíc liber.
Howard nikdy nezapomene, co?
A co to pro něho je? Drobek.
Kdybych já byl tak bohatej, tak bych ti poslal pořádnou sumu.
Akorát že nejsi!
Vždycky budeme závislí na Howardovi.
Díky Bohu, že je takový štědrý.
A kde vůbec je?
Ještě je v Číně, ale na dovolenou chce jet do Thajska.
Mami, můžu s Tebou na chvíli mluvit?
Jo.
- Potřebuju půjčit peníze. - Kolik?
Kolik můžeš z té tisícovky. Jestli můžeš, tak celou.
A co se přihodilo? Tvoje období štěstí se nečekaně zakončilo?
- Mami... - Tak co to bylo?
Karty? Nebo kostky? K sakru, jaký je v tom rozdíl!
Já nepotřebuji kázání, mami. Ok? Vše vrátím.
Jak? Vždyť dlužíš každému na koho se podíváš!
Když ti dám svůj dárek, tak to se s ním mohu rovnou rozloučit.
Dobře, tak na to zapomeň.
Prostě nevím, na koho se obrátit.
Tvůj otec je musí uložit do banky.
Restaurant ho stojí veškeré peníze.
Tak proč ho neprodá?
Dal do něho celý život. Tady nejde o peníze.
Copak mu Ian nepomáhá, aby se zase zmátožil?
Ian pomáhá trochu, i když by mohl víc.
No, v každém případě on má aspoň svědomí.
Ty svědomí nemáš žádné.
A Bryan už taky není co býval.
A strýček Howard nemůže pomoci?
Na to je moc hrdý, aby šel znova za Howardem!
A mě nepustí. Nikdy si nerozuměli.
Tak proč mu pořád nadhazuješ Howardovi úspěchy?
Nepoučuj mě laskavě!
Chlast a hazard - to je tvůj postoj, když se objeví potíže v životě.
V restauraci mě někdo okrádá.
- Co? Podezíráš někoho? - Podezírám Louise.
Účetního. To je logický.
Ale my spolu děláme už řadu let, tak je pro mě těžké ho obvinit.
Tati...
To není Louise. To jsem já.
- Ty? - Ano, ale to není krádež.
Chystal jsem se to vše vrátit.
Chápeš ne, je tebe přeci nemohu okrádat.
Prostě Terry spadnul do dluhů a já se mu snažil pomoci.
Takže jsem vzal peníze, které jsem si odložil na obchodní projekty...
Jaký obchodní projekty? Ty chceš opustit restaurant?
Samozřejmě, ale ještě ne.
Nemohu tady přeci zůstat na vždy! Ale příští týden ještě neodcházím.
Potkal jsem neuvěřitelnou dívku.
- Iane, ty jsi kradl peníze. - Ne, vždyť ti to teďka vysvětluju!
Ty to prostě nechceš slyšet.
Chtěl jsem vrátit dříve, jak si toho všimneš.
Nic jsem nechtěl skrývat a vzal jsem je jenom proto,
protože zrovna máme s Terrym potíže.
- Jaký druh obchodů? - Investice do hotelů.
A co ty znáš o hotelech?
Strejda Howard přijede!
Bude tady zítra.
Bude zde jenom na skok a potom hned letí do Států.
Ale všechny nás zve do restaurace na oběd
na oslavu mých narozenin!
Jasně, udělá z toho velikou šou,
ale potom ho zase dva roky neuvidíš.
Je to zaneprázdněný člověk!
On nemá čas sedět před bednou,
čumět na fotbal a chlemtat pivo!
Uhni mi z cesty, prosím.
Mým plánem je vše urychlit,
a když se to povede, tak i obchod uzavřeme dříve.
Poprosím strejdu Howarda, zda by tě nepředstavil nějakým lidem od filmu.
Nechtěla bych se vnucovat.
Ale vůbec ne. Zná mnoho lidí z filmového průmyslu, je velmi společenský.
Hraje golf s významnými režiséry a dokonce i se samotnými šéfy studií.
To by mi mohlo hodně pomoci.
Nyní je vhodná doba, abych ho požádal o tuto službu.
Jsi tak krásná, talentovaná.
Všechno co musíš udělat, je seznámit se se správnými lidmi.
- A tady je! - Howarde!
Můj Bože!
Ahoj Iane. Ahoj!
Vítej drahý! Jak ráda tě zase vidím!
- Všechno nejlepší! - Můj Bože!
- Strýčku Howarde, tohle je Kate. - Jak jsou krásné!
- Dobrý den! - Ahoj Kate.
Ráda vás poznávám. Tolik jsem toho o vás slyšela.
No, myslím že trochu přehánějí...
A kde budeme jíst?
- Objednal jsem stůl v Claridge. - V Claridge?
Ale na to my nejsme asi dobře oblečeni...
Aspoň jednou v životě se pořádně nadlábnout. A tvoje vředy to vydrží, neboj.
Byl si u toho doktora, kterého jsem ti doporučil?
- Byl. - Říkal, že to není nic strašného.
Ale bolí to strašně!
Dobře, Bryane. Na kolik hodin máme rezervaci?
- Na jednu hodinu, takže jsme tady brzo. - Pojďte, pojďte.
VŠE NEJLEPŠÍ, DOROTHY!
Byli byste překvapeni dnešní Čínou:
je tak živá a vzrušující.
Mají normální tržní hospodářství
a nepochybuji, že klinika tam bude velmi výnosná.
Kdy by si pomyslel, že Číňany tak osloví kosmetická chirurgie?
Taky nechápu.
Oni jsou kapitalisti, víte?
A dokonce jsou většími kapitalisty, než my.
Doufala jsem, že s tebou přijede i žena.
Chtěl jsem ji poznat.
Connie je zaneprázdněná.
Má hodně práce s reklamou pro naši kliniku v Los Angeles.
Ale opravdu chtěla moc přijet.
Howarde, a ty ještě nepřemýšlíš o založení rodiny?
- Vy jste moje rodina. - Ale no tak.
- Díky Howarde. - Jak milé.
Všechno v pořádku? Nepotřebuješ nic?
Díky Bohu, u nás je všechno ok. Ale chlapci by si s tebou chtěli pohovořit.
Chlapci, právě jsem řekla Howardovi, že si s ním chcete promluvit - v soukromí.
Ano, jestli u vás bude volná chvilka.
Až se vám to bude hodit.
Dobrá, tak tedy hodíme Bryana a Dorothy domů,
a pak ve třech trochu popijeme.
- Co vy na to? - Dobře.
- Skvělé. - To je od tebe tak hezké.
Děkuji ti! Udělal si mi velkou radost.
Nemohl jsem si pomoci strýčku Howarde.
Teďka tady o tom mluvíme,
dal jsem své slovo, no někdy nad tím prostě ztratím kontrolu.
Nemohu si pomoci. Půjdu na terapii.
Přísahám, že už to nikdy neudělám.
Terry, nebreč. Strýček Howard ti nenadává.
Prostě trochu přebral.
Nechci nikoho soudit.
Řídím se zdravím rozumem, chápu lidské potřeby...
Jo, chápu že si za to můžu sám
i nakolik je to vážný.
Musíš se prostě sebrat. Nebudu ti teď...
Nebudu ti teď dělat žádné kázaní.
Myslím si, že ztráta takové částky je sama o sobě dobrou lekcí.
Mnohem lepší, než co já ti tady teď mohu navykládat.
Bože, myslím se, že sním.
Každý dělá chyby. Nějak to vyřešíme.
Nejdůležitější na to je, že si pochopil, že potřebuješ pomoc.
- Dobře? - Jo.
Tak Iane, co trápí tebe?
Vždycky jste říkal, že až najdu to, čemu bych se chtěl věnovat,
tak ať přijdu za vámi.
- Ian poznal nové děvče. - Já sám, Terry.
Mám příležitost podílet se na jednom garantovaném obchodu.
No, na světě neexistuje nic takového jako "garantovaný" obchod, ale pokračuj...
Je tady jeden partner, který chce investovat do dvou hotelů.
Vlastně tam kde žijete, v Los Angeles.
No a na to potřebuji nějaký počáteční kapitál.
Který samozřejmě dostanete zpátky a ještě k tomu úroky.
Pokud hotely budou ziskové.
Budou strýčku. Musí být.
A o jakých penězích se tady vlastně bavíme?
70 nebo 80 tisíc. No, možná rovnou 100.
Mohu svým účetním ukázat dokumentaci, kterou u sebe máš?
To by mohlo pomoci.
Budu vám vděčný za jakoukoliv radu,
ale teď co potřebuji, jsou hlavně ty peníze.
Hm, a co mladá slečna?
Chceme se přestěhovat do Kalifornie. Ona je herečka.
Chtěl jsem vás požádat,
jestli byste ji tam nemohl někomu představit?
Samozřejmě. Kontakty nejsou vycházející hvězdě nikdy na škodu.
Bude vám tak vděčná. Já jsem se do ní prostě zbláznil.
Ve filmovém průmyslu mám mnoho známých, a někteří...
Prostě mám takový pocit: Buď teď a nebo už nikdy.
Znám takový pocit.
Vidíš dobrou příležitost, a tak ji chceš využít.
Protože jinak si budeš po zbytek života klást otázku, co by se tak asi stalo.
Oba najdeme způsob, jak vám to vrátit.
Jo... zrovna jsem si o tom chtěl promluvit.
Pojďte, schováme se pod tyhle stromy.
Myslím si,
pokud souhlasíte, že rodinná loajalita musí být vzájemná.
Bez pochyby.
Sláva Bohu, nikdy jsem vás o nic nežádal,
ale nastala doba...
... kdy vaši pomoc potřebuji.
- Stačí říci. - Cokoliv.
- Zdá se, že jsem se dostal do nepříjemné situace. - Ano?
No, ve skutečnosti je to ještě horší.
Hodně jsem o tom přemýšlel, ale pochopil jsem, že moc možností není.
Ok.
Během několika měsíců začne prověrka mého obchodování.
Jak samotného fondu, tak mých klinik.
A jeden z mých bývalých zaměstnanců je připraven mluvit o věcech,
které mi mohou velmi uškodit.
Velmi...
No, ale v jádru se nemusíte ničeho obávat, ne?
Mám-li být upřímný,
opravdu nemohu dovolit kolegovi, Martinu Burnsovi, předložit důkazy.
Proč? Pardon, tomu nerozumím.
Mám velmi zranitelnou pozici
a následky mohou být děsivé.
A jaké jsou další možnosti?
Jestli se ukáže, že se tenhle Martin Burns prostě nechce domluvit?
U nás už bylo několik rozhovorů,
ale on se nechce domluvit.
- Proč? Kvůli penězům? - Ne tak úplně.
Peníze stěží změní jeho postoj
a já bych ani nechtěl jít touto cestou.
Tak co pak?
Podle mě Burns musí zmizet.
Zmizet?
Kdyby byla druhá možnost, věřte mi... Přemýšlel jsem nad tím hodně dlouho.
Ale jestli bude svědčit, hrozí mi spoustu let ve vězení.
Možná doživotí.
Můj Bože, co jste provedl?
- Takhle se mnou nemluv! - Promiňte. Jen jsem chtěl...
Musel jsem udělat několik velmi těžkých rozhodnutí, abych odvrátil bankrot.
Rozhodnul jsem se a chápal, co všechno riskuji, ale ve hře bylo příliš mnoho.
Zrovna tobě bych nemusel vykládat o sázkách na riziko.
- Já tím nic nechtěl říci... - To co jsem dokázal,
nemůžeš dokázat aniž bys něco neporušil. Sami na to jednou přijdete.
Strýčku, on tě nechtěl nijak urazit.
Nemůžete mi kázat o morálce, když ode mě něco potřebujete.
Strýčku, to je přece jasné.
- Mě je jasný, že víte co děláte. - Jsme prostě překvapeni.
Překvapeni? Překvapeni čím? Tím, že taky potřebuji pomoci?
Celý můj život se zhroutí, jestli tenhle usmrkanec,
tenhle nevděčný ztroskotanec mě sprostě prodá,
jen aby si zachránil svoji vlastní kůži?
Tím "zbavit se ho", tím jste myslel...
On prostě nemůže jít k soudu a svědčit,
ať už to pro znamená cokoliv!
Chce abychom ho zabili...
V tuto chvíli nevidím jiné řešení.
Nevím jak ho přesvědčit, nedá se podplatit,
ale já musím uspět. Jinak nepřežiju.
Bože... Bože...
- Vzchop se. - Ale já nechci nikoho zabíjet.
Musím vědět, jestli mi pomůžete. Kromě vás se nemohu na nikoho obrátit.
Ale jsou přeci lidé, kterým je za to možné zaplatit.
Já takové neznám, nevím jak je najít.
A i kdybych takové znal, vždycky mě budou moci vydírat
nebo to mohou být policajti v přestrojení.
Pro mě je tohle španělská vesnice.
Potřebuji pomoci od lidí, kterým mohu na smrt věřit.
Nemohu nikoho zabít.
Hm... Ok... A to je vše co mi řekneš? Spoléhat se na mě,
když ti vlastní matka a otec nepomůže, to je v pořádku.
Přijít ke mně s prosíkem o cokoliv, to je prostě normální.
Problém je v tom, oč žádáš. To není jedno a totéž.
Burns může mít prostě nehodu:
může ho srazit auto, může se připlést do pouliční šarvátky...
- Ježíši! Strejdo Howarde! - Tak dost, přestaň už fňukat!
Co je s tebou?! Čert aby to vzal!
Přišli jste ke mně žebrajíce o pomoc.
"Pomož nám strýčku Howarde. Potřebuji peníze. Jsem po uši v dluzích."
"Udělal jsem chybu. Pomožte mi změnit život."
Jak vám asi tak mohu pomoci, když budu hnít za katrem?
Nemohu uvěřit, že byste mi tohle udělali.
Po všem co jsem pro vás udělal, by tohle mělo být automatické.
Rodina je rodina! Vlastní krev je vlastní krev!
Vlastní lidi musíte chránit bez zbytečných otázek!
Já nemohu.
V tomto není. Tohle je něco víc, než prostá služba.
Nepoučuj mne, nejsem včerejší. Uvědomuji si závažnost...
- Dobře, zapomeneme na to. - Já to nemohu udělat.
Můžeš. Narafičíte to jako nešťastnou nehodu.
Ty prostě jenom nechceš!
Nemám nikoho jiného, na koho bych se mohl obrátit.
Nenamáhejte se. Zapomeňte, že jsem něco chtěl.
Zapomeňte, že se známe. Už se prostě nikdy neuvidíme.
Vaše představy o rodině jsou značně odlišné od mých.
Takhle si ho nepamatuju. Byl úplně vyměněnej
- Je to zločinec. - Terry, nevíme detaily.
Co si myslel? Že někoho zabijeme?
Je zoufalej.
Jak říká: s maličkostí se můžeš
obrátit na kohokoliv.
No ale jestli máš vážnej problém, tak jdeš k příteli.
A ty si myslíš, že na něco takového máme?
Souhlas. Rodina je rodina, ale i zde jsou jisté meze.
Na tohle bys nikdy nepomyslel, co?
- Ne. A ty? - Ani náhodou.
- Myslíš, že nás nenávidí? - Asi je zklamaný.
No, to já taky.
Tohle byl den plný zklamání, pro tebe, pro mě i pro Howarda.
Myslíš, že zbytek života bude za mřížema?
Nevím. Nemůžu na to ani myslet.
Ruce se mi z toho třesou.
Nějak se necítím. Asi budu zvracet.
Terry. Terry, probuď se!
Terry, probuď se. Vše je v pořádku.
Jenom si měl špatný sen.
- Srdce se mi rozskočí. - Jsi celý zpocený.
- Co se ti zdálo? - Kate, musíme se přestěhovat.
Co to povídáš? Nemůžeme se přestěhovat.
- Ne, musíme. - Tady žijeme.
Nikam se nestěhujeme.
Poslyš, co se ti zdálo?
Co je to? Ve čtyři hodiny ráno?!
Bože!
- Kdo je to? - Haló?
To jsem já.
Co se děje. Jsi v pořádku?
Kdo je to?
Musíme si promluvit.
O čem?
Nechci o tom mluvit po telefonu.
Celou noc jsem nespal.
Asi desetkrát jsem vstal a znova se pokoušel usnout.
A došel jsem k závěru, že se si musíme se strýčkem Howardem promluvit.
Bude teďka několik týdnů v Londýně.
Má byt na Knightsbrigde.
Musíme si ho dobře prohlédnout.
Budu s ním mít snídani v Connote.
Snažím se s ním dobře vycházet,
ale oba víme, jak se věci mají.
Ale až tam budeme, tak se tam taky objevíte.
Přijdete ke stolu a já vás představím.
No, a vy si ho pořádně prohlídnete.
Jo, to zní rozumně. Musíme vědět, kdo to je, když ho...
Když ho máme...
Vidíš, nemůžeš to ani vyslovit.
- Terry... - Nemůžeš ani vyslovit o čem se tady bavíme.
Moment, moment.
Myslel jsem, že tohle už máme za sebou.
Jasně, jasně. Mrkneme se na něj v Connote.
Ok, řeknu vám o něm vše: kde má v Londýně byt,
kdy navštěvuje matku, telefonní čísla... A pak
už je vše na vás.
Nezklamte mě.
Budu několik dní na Dálném Východě.
Chci abyste to vyřídili, když tady nebudu.
Nechci o tom nic vědět.
Až se vrátím, chci, aby už bylo po všem.
Rychle, jednoduše, žádní svědci.
A potom toto vše zapomeneme.
Můžete se na nás spolehnout, strýčku Howarde.
Chápu, o jakou službu vás žádám.
Ale to vám chlapci slibuji, litovat nebudete.
Já to nemohu udělat, Iane! Nemohu!
Uděláme to, Terry.
Strýček Howard to opravdu potřebuje.
Přestaň si už něco namlouvat. Mysli na nás.
Jak se pak z toho dostaneme?!
Nic si nenamlouvám, Terry.
Tvůj život je úplně v hajzlu, jestli nesplatíš těch 90 tisíc.
- Narozdíl od tebe nejsem tak v pohodě. - Já nejsem v pohodě.
Dává mi to hodně zabrat nepropadnout panice.
Ale tohle je šance i pro mě.
Taky nerad hraješ o drobné. A v tom jsme stejní.
Pro mě je to obrovská příležitost. Udělat velký krok ve svém životě.
Iane, tohle je vražda! Jasný?!
- Já vím. - Tak na to nezapomínej.
Nemusíš mi to vysvětlovat, Terry.
Tenhle člověk - pro nás úplně cizí člověk, chce ublížit našemu strýci Howardovi.
Bože! Proč mě nemůže chvilku poslouchat?
Proč mluvit s vyšetřovateli?
Přemýšlel jsem o tom. Zmáčkneš tlačítko a je po všem.
Až na to, že to není tlačítko, Iane.
Poslyš, proč ve všem vidíš problém?
Je to normální práce. Kdybychom byli v armádě,
tak bychom denně zabíjeli neznáme lidi pro zkorumpovanou vládu.
Nemohu se někomu dívat do očí a pak ho zabít.
Tohle není správné, Iane. Tohle není správné!
Přestaň se na všechno dívat pod drobnohledem!
Když budeš všechno takhle pitvat, tak na všem najdeš nějakou chybu!
Podívej, prvně v životě jsem potkal ženu, kterou miluji.
Jestli to nechceš udělat, udělám to sám.
Vždyť nás chytí!
Každej si myslí, že mu to projde,
ale potom se objeví nějaký detail, a je po všem.
Pleteš se, pleteš se. Většina zabití zůstává neobjasněna.
Skutečný život není to, na co se díváš v televizi.
Když to uděláme, už nebude cesta zpět!
Myslím že vím, jak se cítíš, když sedíš u karetního stolku.
Připadáš si jako ve snu.
Myslím, že teďka máme karty co vyhrávají, takže chci vyzkoušet svoji štěstěnu.
Nemohu se někomu dívat do očí, a pak ho zabít.
- Ok. - Ok?!
U snídaně se na něho z dálky podíváme, ok?
Jenom se pořádně dívej, žádné chyby.
Neciv na něj tak.
Jenom si ho chci pořádně prohlédnout.
Ubožák, v klidu si snídá a netuší, že jeho dny jsou sečteny.
Život je svině.
Podíval jsi se na něho pořádně, Terry? Budeš si pamatovat jeho obličej?
Já budu.
Dostala jsem malou roli ve francouzském filmu.
Režisér si myslí, že v posteli vypadám skvěle.
- Mluvíš francouzsky? - Jo, vlastně plynně.
Můj strýc se učí čínsky.
- V jeho věku! Prostě ohromné. - Jste dobří přátelé?
Žije v Kalifornii. Má velký dům, krásný bazén, auto.
Je to velký člověk. Vyspala by ses s režisérem, abys dostala roli?
Hm, to závisí od role.
Kdo je režisér a kolik jsem toho vypila.
To není moc potěšující odpověď.
Nemám ráda takové otázky.
Bernard?
Ne, to není Bernard. To jsem já.
- Iane! - Ježíši, čekal jsem na tebe celou noc.
- Co to povídáš? - Kdo je to Bernard?
Kdo je to Bernard a proč odchází ráno z tvého bytu?
Tys mě šmíroval?
Kdo je to? Je to režisér nebo producent tvého nového francouzského filmu?
Nemohu uvěřit tomu, že jsi stál celou dobu za mými dveřmi.
Angelo, myslel jsem, že máme společné plány.
Jaké plány?
Myslel jsem, že spolu odjedeme do Kalifornie.
Můj život je tady. Nemohu se jen tak sebrat a jít.
Ty tam budeš mít práci,
a já abych tam někde pinglovala.
Nebudeš nikde pinglovat, já se o tebe postarám.
Prostě nechápu, co ode mne chceš.
Co ode mne chceš? Jsem náladová a hledím si jen sama sebe.
A jsem ctižádostivá.
A i když jsi hodně přesvědčivý, něco mi říká že blafuješ.
Neblafuju. Odvezu tě do Kalifornie, Angelo. Opravdu.
Ale jestli mi opravdu nevěříš, tak mi to řekni.
Odvezu tě.
Myslel jsi na to, jak to s Martinem Burnsem uděláme?
Ne. A ty?
Pojď sem.
Mohla by to být nehoda, srazit a ujet.
Ale to má háček: někdo nás může vidět, nebo prostě nezemře.
- Nebudu do něj píchat nožem. - Proč?
Prostě nemohu. Ty jo?
Nevím co mohu, dokud nenastane ten pravý moment.
- Ty bys ho mohl zabít nožem? - Nebo kladivem.
- Něco jako loupež s palicí...
Ježíši, začínám si myslet, že tě vůbec neznám, Iane.
Podívej, když tohle uděláme, tak to bude...
Co? Čisté a hygienické tak, abychom si sami sobě mohli začít lhát?
Prostě je hranice, za kterou nemohu jít.
Pistole. Pistole je rychlá.
Podívej, uděláme to tak lidsky, jak jen to půjde, ok?
Můžeme ho uškrtit.
Svalíme ho na zem, klekneme na něj a uškrtíme ho drátem.
To nejsme my. To nejsou bratři Blainovi.
Bratři Blainovi jsou párek ztroskotanců, Terry.
Nemáme být na co hrdí, nic jsme nedokázali.
Jestli ho začneme dusit, tak se bude vzpouzet.
No, asi si s ním poradíme, ale můžeme nadělat pěknej svinčík.
Nějaké řešení musíme vybrat, už máme jen tři týdny.
Nemohu už o tom mluvit. Pojď, napijeme se.
Karol měla nehodu.
Myslím, že to byla nehoda.
Myslím si, že před tím pila.
Bylo jí to úplně jedno, jestli se vrátí do města nebo ne.
Budeš překvapená, když ti řeknu, že je mi to úplně jedno?
Vlastně jsem tomu ráda. Akorát škoda, že to přežila.
No, možná ne. Život jí visí na vlásku.
Je to až směšné, jak si život s námi zahrává.
Život nic neznamená, když není úplnou ironií.
Skvělé. Skvělé, jako vždy.
- Á, tady je. Ahoj, jak se máš? - Ahoj.
Dneska jsi byla prostě úžasná! Tohle jsou Kate a Terry.
- Hrála jste překrásně. - Strašně moc se s tebou chtěli seznámit.
- Terry. - Ráda jsem vás poznala.
Díky vám moc, že jste přišli.
Mnoho to pro mne znamená. Co děláte večer?
Nechcete se k nám připojit?
Jdeme na párty. Můj kamarád dneska dokončil natáčení.
- To by bylo super! - Nemáš nic proti?
Jo, to bude skvělý. Tam bude spousta lidí, Terry. Maso.
- Nějak to zvládnu. - Tak zatáhni břicho :-)
Už chápu, proč si se tak do Angely zbláznil.
Je úplně jiná, než tvé ostatní holky.
Nikdy jsem neměl holku jako je ona.
A to jsme s tebou "něco" vystřídali.
- Vzpomínáš si na Fenellu Griffit? - Jestli si na ní vzpomínám?
Vždyť si mi ji přepustil. Jak bych něco takového mohl zapomenout?
No, možná by to v očích někoho nebyl úplně ten nejlepší skutek na světě.
Nikdy jsem netvrdil, že je úplně bez chyby.
Angela je ještě lepší. Úplná nevinnost a ještě k tomu bez chyb.
Pochází z dělnické vrstvy, ale má styl. A ten úsměv, Terry!
Je nádherná. Podívej se, jak tancují a chichotají se,
jako by zítřek neexistoval.
Život je skvělej, Terry. Víš odkud to je?
Když to uděláš, tak už žádné "zítra" nebude.
Terry, ber to jako normální práci.
Práci, kterou uděláme, abychom se pohnuli z místa.
- Přišel jsem na to, jak to udělat. - Jo?
Pojď se mnou.
Pamatuješ, když jsme byli malí?
- V naší ulici žil Bobby North. - Pamatuji. Byl to zlobivý kluk.
Jednou jsme, Bobby a já, vyrobili pistoli.
- Ukázal mi jak. - Udělali jste pistoli?
Jo, pistoli ze dřeva a... kousku železa.
Normálně to vystřelilo. Slyšel jsi někdy o "zip gun"? [doma dělaná ruční střelná zbraň]
Je spolehlivá?
Co je hlavní: nemůžeš jí vystopovat.
Protože když je potom, tak ji normálně hodíš do ohně.
A potom vezmeš zbylé železné kousky a roztrousíš je po kanálech.
Ale jenom jeden výstřel, Terry.
Musíš vystřelit 2x nebo 3x - každej.
- Protože když se něco pokazí, bude to pojištěný.
Myslím že tohle zvládnu, bude několik kulek.
Myslím, že to je jasné. Dvě nabitý pistole.
Můžeme to všechno udělat rychle a čistě.
Co vy dva tady tak zažraně probíráte? Plánujete vraždu?
Pojď. Chci tancovat. Tohle je naše oblíbená...
Jo?
Jo. Na pódiu.
Co to bylo za chlapa, jak si se s ním bavila?
Tim? Spisovatel.
Právě prodal scénář jednomu Hollywoodskému studiu.
- Nemohl z tebe odtrhnout oči. - A to je špatné?
No, myslím že jeho ženě to mohlo vadit.
To nebyla jeho žena. Má zde schůzku. Jsi na mě naštvaný?
Vím, co se mu honí v hlavě.
Iane, to co s tebou nedělám s každým.
Kdybych dělala, už bych dávno měla svoji kariéru.
Angelo, vždyť ty stále flirtuješ.
Tak už se na mě nezlob. Tak moc tě dneska večer chci.
Promiňte, že vyrušuji. Zpívá Evan Macy. Zbožňuji ho.
Udělala bych cokoliv, aby měla autogram, ale nechci být dotěrná.
Znám ho. Natáčeli jsme spolu seriál. Mohu vás seznámit.
- Skutečně? - No jasně!
Jenom si představ. Sedíš, v ruce esa.
- Přihazuje se ve velkém. - Jo.
Ale najednou si u něj všimnu takovýho tiku v obličeji.
Odkrývám na 30ti tisících liber a vyhrávám.
Hraji poker většinu svého života a mohu vám potvrdit,
že na poker potřebujete znát více jak na šachy.
Martin Burns. Jsem známý Johna Fowlera.
- Johna? - Producent.
Byli jsme spolu na vejšce.
Nežil jsem si tehdy špatně, hrál jsem poker.
Vy vždy hrajete "vysokou" hru, pane...
Někdy.
Vlastně i svoji bývalou ženu jsem před lety poznal díky pokeru.
A když mě opouštěla, tak prý proto, že jsem se jí nevěnoval,
prý jsem dával přednost pokru, ale já si to nemyslím.
Ale jejím právníkům se to hodilo.
Naučil jsem se poker od táty.
Byl to takový ubožák provozující restaurant na jižním pobřeží...
Zasvětil mě do všech tajů hry.
Nikdy bych si nemohl dopřát své koníčky s jeho výdělkem.
Terry, hledá tě Kate.
Iane, tohle Martin Burns. To je můj bratr - Ian.
Právě jsme zjistili, že oba hrajeme poker.
Je tady skvělá herna. Oba vás zvu,
akorát že musím hned po víkendu odjet.
- Po tomto víkendu? - Jo.
Jsem v Londýně čím dál tím méně.
Myslel jsem, že tady budu aspoň měsíc, ale musím do Kanady.
No to je škoda, jestli se vám tady tak líbí.
Povinnost volá.
Aspoň ještě stihnu povečeřet s mámou.
Je jí 91. V tomhle věku nevíte hodinu ani minutu.
Tuhý kořínek. Budeme doufat, že mám její geny!
- Na život. - Jo.
- Jsem grogy. - Jsi bílej jak duch.
- Jak dlouho 'ses s ním bavil? - Pár minut. Úplně mě to dostalo.
- Pár minut - O čem?
Tak, o ničem. Poker, život...
Co to je za náhodu? Poslední co potřebujeme,
aby nás s ním někdo viděl. A vůbec... je to normální?
Vždycky jsi říkal, že život je nevypočitatelnej.
- Já vím, sejmeme ho. Co ty pistole? - Já to nedokážu.
Podívej Terry, ty si pil. A když si napitý, tak si prostě nevěříš.
Nemohu tě prosit na kolenou do nekonečna.
Za pár dní odjíždí. Jdeš do toho, nebo ne?
Nikdy jsem neřekl, že to udělám.
No tak se už kruci seber!
Iane, Bože...
Vůbec jsem se nenudila. Angela je příjemná, co?
A vůbec není snob. Slíbila mě, že spolu půjdeme nakupovat.
Líbí se mi, jak se oblíká.
Myslela jsem si, že to je mimo mé možnosti. Ale ona že ne.
O čem přemýšlíš?
- O ničem. - Co to byla za chlápka na tom baru?
Nebyl to p. Burns?
- Odkud ho znáš? - Představili nás.
Je takový milý, že?
Zná tvého strýčka Howarda. O něm jste se bavili?
Takže on ví, že je to náš strýc?
To tak samo vyplynulo z debaty.
Byl v dozorčí radě jednoho z Howardových fondů, aspoň to říkal.
Vlastně než jsme šli pryč, tak tě hledal.
- Proč si se s ním musela vybavovat, Kate. - Co se tak rozčiluješ?
Nemluvili jsme spolu ani pár minut.
Ale i tak jsem z toho měla pocit, že tvého strýce nemá moc v lásce.
Byl takový sarkastický.
Říkal něco... něco špatného o strýčkovi?
Ano, aspoň z toho mám takový dojem.
Byl tak překvapen, když se dozvěděl, že jsi jeho synovec.
Bože. Kate, mě se snad rozskočí hlava.
Moc si toho vypil. Vezmi si aspirin.
- Vezmu si Kodein. - Ne Terry, nemůžeš to takhle míchat.
Kriste, kam jsem ho jen dal!?
- Je v kuchyni ve skřínce. - Jak se dostal do skřínky v kuchyni, Kate!?
Nenechávám ho pro nic za nic na jednom místě - v lékárničce.
- Co? - Není potřeba nic přendávat, prosím.
Ježíši.
Prostě to natáhneš...
... a pustíš. - Ok.
Můžu?
Tady bydlí. Přízemí, hned vepředu.
Jestli se tam nějak dostaneme, tak ho vevnitř můžeme bez problémů překvapit.
Jo.
Hm, v garáži mám vercajk, který nám pomůže dovnitř.
Myslím si, že lepší už to být nemůže.
- Tak dneska v noci. - Jo, jsi rozhodnutej, Terry?
- Už nemůžu déle čekat. - Správně.
Nikdy nejí doma, takže co potřebujeme, je dostat se dovnitř,
počkat až se vrátí z večeře a pak udělat svoji práci.
- Doufám, že na to budu mít. - Nesmíš mě zklamat, Terry.
Podívej, nic to není. Já ho střelím.
A potom ho střelíš ty, do hlavy. Rána jistoty.
Anebo ty ho střelíš první a já ho dorazím.
Měli jsme si vzít taxi. Takhle jsme museli říci jméno a adresu.
Ne, ne. Potřebujeme tam mít auto. Kdyby náhodou něco nevyšlo.
Co by nemělo vyjít? O čem to mluvíš?
Neříkám, že něco nevyjde.
Říkám, že pro všechny případy potřebujeme auto.
A ne pak někde chytat taxi.
Tady je, podívej.
Jdeme.
- Dělej, Terry. - Ticho.
- Pozor na okna. - Dobře.
Na nic nesahej.
- Co teďka budeme dělat? - Prostě čekat.
- Dáš si? - Dej to pryč, Terry.
- Co je to? - V klidu. Mlč.
Tady je Martin Burnse. Nejsem přítomen. Prosím zanechte vzkaz po zaznění signálu.
Ahoj drahý, tady mamka.
Promiň, že jsem tě minula, ale zítřejší večeři musíme přesunout na sedm.
Těším se na tebe, pa.
Terry, o čem přemýšlíš?
Co když Bůh existuje, Iane?
Už je to dávno, když jsme v noci nemohli usnout,
... po té co jsme prokleli všechny lidi na celém světě...
Nebyli jsme moc zlí?
Ne, ne.
Neotáčej se zády k něčemu, o čem od srdce víš, že je pravda,
jenom proto, že stojíš tváří tvář těžkému úkolu.
Ale přejdeme přes hranici, Iane.
A už nebude cesta zpět. Už jsem ti o tom říkal.
Ale my nechceme jít zpátky, brácho. Musíme koukat do budoucna...
- Pšt. Taxi. - To je on.
Ok, dobře.
Nezapomeň: čekáme až vejde a zavře dveře.
Pak rychle vystoupíme ze tmy, překvapíme ho a prostě to uděláme.
- Ok? - Ok.
Ok, prostě to uděláme. Jdeme.
Ne...
Ale maso bylo nic moc. Nemáš něco k pití?
Jo.
Taková zahrada!
- Líbí se ti? - Je úchvatná!
Ano, hezká.
- Sám se o ni staráš? - Ne, o zahradu se stará zahradník.
Ježíši, Terry. Budeme muset i ji.
Jenom ne já. Tohle já nemůžu.
- A co teda budeme dělat? - Ženskou prostě nezabiju.
Ok, ok, máš pravdu. A co si počneme?
Nemohu ji zabít jenom proto, že je zrovna tady.
Dobře, vždyť se nehádám. Terry, zpackali jsme to.
- San Francisko, Los Angeles. - Letí s tebou někdo?
- Ne, cestuju sám. - Nehledáš spolucestující?
- A ty bys chtěla? - Aby ne!
- Máš všechno, pro co jsi šel? - Jo.
Jestli budu spát u tebe, tak se ještě musím převléci a ... vzít laptop.
Můžeme jít.
Ok?
Musíme to nechat na zítřejší večer u jeho matky. Zjistím, kde bydlí.
Chtěl jsem to udělat, Iane. Ale potom se objevila ta ženská.
Normálně bych to udělal, viděl si to, byl jsem odhodlanej. Bože.
Už jsem ti řekl, že peníze jsem si z trezoru jenom půjčil.
Nemohu uvěřit tomu, že sis myslel, že jsem je ukradl.
Vždyť jsem říkal, že je to půjčka.
A dostaneš k tomu ještě nějaký malý bonus.
Jenom neříkej, že to nepotřebuješ.
Odkud máš tyhle peníze?
Říkal jsem ti, že chci vstoupit do jedno investičního obchodu.
- A jaký obchod to má být? - Už jsem ti to říkal, hotely.
Sám jsi říkal, že tvůj obchod s hotely má zpoždění.
Tohle je jen záloha. Prostě si to vezmi.
- Odkud to je? - Vezmeš si to?
Co nevidět se ti to tady postaví na nohy a aspoň na mě nebudeš závislý.
Ty někam jdeš?
Nechci tady pracovat věčně.
- A kdo to tu bude řídit? - Tati, dej mi pokoj!
Podívej, ty víš, že tě mám rád.
Byl jsem tady celé roky,
i když jsem nedělal na sebe, čistě z oddanosti k tobě.
A uvědomuji si, že některé mé minulé plány k ničemu nevedly.
Ale tohle, tohle je něco jiného, tati.
A jsem úplně blázen do svého děvčete.
Zvláštní...
... jak si život žije svým vlastním životem.
- Tati. - Ne, máš pravdu, Iane.
Nikdo nechce být sobec, ale všichni jimi jsme.
Ty ne.
Byl. A to proto... myslím si, že jsem se bál.
Jsi dobrý chlapec. Vždycky jsem si myslel, že máš na víc.
Oba jste dobří - ty i tvůj bratr.
Vždycky jsem se snažil dát najevo,
že vás mám oba dva stejně rád.
Jo, to jo. Plně souhlasím.
Tati, ničeho se neboj. Všechno bude v pořádku.
Vše bude ok, slibuji.
Tak dobře...
Myslela jsem, že jsem těhotná, ale byl to planá poplach.
- Těhotná? - Jo.
Dostala jsem to pozdě. To se mi nestává.
- Takže nejsi? To je dobře. - Proč?
Vždyť by to bylo skvělý. Přeci jsme o tom nedávno mluvili.
Ano, jednou...
Nějak bychom to zvládli. A s financemi by nám pomohl tvůj strýček.
A taky si říkal,
že by ti pomohl s tím obchodem se sportovním vybavením.
Z tebe by byl tak dobrý taťka.
Když budeme mít kluky, tak je třeba můžeš učit fotbal.
Ano.
- Ty nemáš hlad. - Vlastně ani ne, miláčku.
- Vypadá to moc pěkně. - Je to tvoje oblíbené.
Já vím.
Dal bych si whisky, prosím.
- Whisky? - Jo.
- Nevím, jestli ještě je. - Podívej se u mě v zásuvce.
- Jdeš pozdě. - Promiň, promiň.
- Ježíši Kriste, ty's pil! - Jsem v pohodě.
Říkám, že jsem ok, prostě to nech bejt.
Pojď to udělat, než si to rozmyslím.
- Pistole máš? - Jo, tady.
- A tady jsou náboje. - Ok, ok. Teďka to nenabíjej.
Nepil jsi trošku moc, Terry?
Už jsem ti řekl, že jsem v pohodě. Jasný?
- Jedem. - Dobře.
Až bude sám, tak k němu přistoupíme a zastřelíme ho.
Potom ho střelím ještě jednou, pro jistotu.
Vím co mám dělat, Iane.
Laskavě mi furt neříkej, co mám dělat.
Zvládneš to v takovém stavu?!
Starej se sám o sebe!
Zmáknu to, hlavně už... víš kam?
Jo. Skončeme to.
Neboj se o restauraci.
Když budeš potřebovat, tak pomohu.
Minulou noc se mi zdálo o chlapcích.
Zase?
Jak byli malí.
To je on. Pojď, sejmeme ho.
Počkej. Pávě naposledy uvidí svoji matku.
- Co? - Je mi z tebe špatně!
Nech ho navštívit starou paní.
Jsi opilý, Terry.
To je k nevíře, přijít na takovouhle práci opilý.
Podívej, asi jsme právě přišli o poslední šanci.
Dostaneme ho, až půjde zpátky.
Kriste pána. Kromě sebe úplně na všechny kašleš.
Nejsi žádnej velkej drsoň, Iane. Ty jsi jen malej příštipkář.
Dobře, kolik provozuješ hotelů? S kolika nažhavenejma holkama spíš?
Mohl bys už držet hubu!
Vsadím se, že jsi se zase nacpal těma tabletkama,
kterejma tě ten známej zásobuje.
Jsem v pořádku.
Zabijeme ho, jak vyjde.
Pan Burns?
Ano. Vzpomínám si na vás. Viděli jsme se na večírku.
Jo, mysleli jsme si, že to jste vy.
Takže vy jste synovci Howarda Swana?
- Ano, je to tak. - A co tady děláte? Bydlíte někde poblíž?
- Ne. - Iane?
- Teď! - Co to děláte?
- Terry, dělej! - Co je to?
- Bože! - Dělej!
O čem přemýšlíš?
Co bylo, to bylo, a nyní je nyní.
Udělali jsme to, je po všem.
Od teď už bude jenom "nyní".
Šlo to mnohem lépe, než jsem myslel.
Kolem ani živáčka.
Měli jsme štěstí, že si vybral takovou cestu.
Ano, nikdo nás neviděl. A udělali jsme správnou věc.
K autu jsme se nerozběhli, ale normálně jsme se k němu vrátili.
Jako by ze mne něco spadlo.
Máš pravdu, Iane.
Je "nyní". Už vždycky bude "nyní".
Spal i jeho peněženku.
Promiň.
- Jsi v pořádku? - Jo, spi.
- A co si myslíš o tomhle? - Líbí se mi.
Myslela jsem, že bude. Něco nového s investicí v Kalifornii?
Myslím, že můžeme odjet během 4 - 6ti neděl.
- Dneska jsme podepsali papíry. - Skvělé!
Četl jsi v novinách, že ten chlapík,
s kterým sis povídal na večírku, byl zabit?
- Kdo? - Martin... Martin Burns to byl?
Skutečně? To je zvláštní.
Nikdo nic neviděl ani neslyšel.
Měl nějaké styky s tvým strýcem?
Jo, myslím si že jo.
- A co si myslíš o tomhle? - Tak to se budeš muset dovolit.
Víte chlapci, nikdy nezapomenu, co jste pro mne udělali.
Dlužím vám svůj život.
A bude mi nesmírným potěšením se s vámi vyrovnat.
Terry, vypadáš nějak přepadle,
chtěl sis otevřít obchod se sportem, když ti to možnosti dovolí.
To nic, jsem ok.
No tak, seber se. To nejhorší je za tebou.
Jsem tady, abych ti řekl, že budoucnost je překrásná.
Terry, strýček Howard má pravdu.
Přestaň tady chodit s tímhle výrazem.
Tohle je tvoje šance utéci od toho pitomce z garáže a zařídit si svůj vlastní život.
- Kde jsou? Tohle jsou oni? - Ano.
Angelo, já jsem tak nervózní. Opravdu.
- Dobrý den. - Ahoj děti.
Rád vás poznávám, pane. Ian.
Příjemné vás poznat. Tolik jsem toho o vás slyšel.
Dobrý de. Cesta proběhla v pořádku? Ukažte, pomohu vám s taškou.
Nemohli jsme se dočkat.
Příjemný mladý chlapec.
- A co tvoje divadlo? - Díky, jde to dobře. Víkendy stále vyprodáváme.
Chodí se dívat, jak se svlékáš.
- A co vy děláte, Iane? - Do hotelů.
- Do hotelů? Do kterých? - Mám dva v Kalifornii.
Vlastně ano, Angela říkala, že se tam chcete na chvíli usadit.
Doufám, že na hodně dlouhou chvíli.
Kalifornie. Umírám hladem. Kde budeme jíst?
- Vezmu vás do Claridge. - O, je to tam hezké?
- Báječné! - Zveme vás.
Ne ne ne. Tohle bude na mě.
Děkujeme. To je od vás moc milé.
Máš tak příjemné rodiče.
Musím stále myslet na tu Kalifornii.
Mluvil jsem se strýčkem Howardem. Vše jde podle plánu.
- Angelika je překrásná, co? - Moc, moc.
Ale drahá na údržbu. Budete na to mít?
Doufám, že ano.
- Mohla si vybrat kohokoliv, moje holčička. - Chápu, jaké velké mám štěstí.
Vždycky mě strašilo,
že s končí s nějakým hladovějícím divadelním umělcem.
Ne že bych měl něco proti divadlu,
ale jako člověk, který se vyzná v obchodu...
Jednou jsem mohl vstoupit do jedné společnosti,
ale neměl jsem žaludek na tak velký risk.
A tak jsem strávil život za volantem, přičemž jsem vozil druhé.
Říká, že máte budoucnost.
- Bože. - Co je?
- Už nemůžu. - Uklidni se, vše je v pořádku.
Potřebuju ještě jeden prášek.
Ne Terry, nemůžeš jich brát tak moc. A už vůbec ne s alkoholem.
Nech mě na pokoji. Musím se zbavit pocitu paniky.
- Proč máš pocit paniky? - Nevím.
Prostě jenom potřebuju prášek. Bože, ani v noci nemohu spát.
Tuhle prohlubeň tady moje auto nemělo.
- Asi mělo. Nikdo s tím nejezdil. - Ne, to jste udělali vy.
- A jak bychom to asi udělali? - Někdo s tím jezdil!
Jaký je problém?
Promáčklina. Někdo s mým autem jezdil.
Držte hubu! Co to na mě zkoušíte?
- Někdo s ním jezdil! - Počkat, počkat...
- Neukazujte na mě prstem! - Klídek, klídek!
- Nesahejte na mě. - Promiňte, pane Finne.
Omluvte nás na chvilku. Auto bude v pořádku. Pojď se mnou, musíme si promluvit.
Co se s tebou děje?
Podívej Terry, vůbec se mi nelíbí, jak poslední dny pracuješ. Jasný?!
Hej, tady je další šrám.
Jo, taky mi chybíš.
"Nobu".
Rezervoval jsem nám po představení stůl.
Kdo je to? Dobře, uvidíme se. Pa.
- Ahoj, jsi v pořádku? - Musím s tebou mluvit.
Měl jsi nejdříve zavolat. Čekám nějaké lidi na telefonní konferenci.
- Mučí mne špatné myšlenky. - Jaké špatné myšlenky?
Udělali jsme strašnou věc, Iane.
Ježíši, to na to prostě nemůžeš zapomenout?
Chtěl bych. Proč jsem se jen do toho nechal ukecat.
Nikdo tě neukecával. Potřeboval jsi pomoc.
Lichváři by ti zlámali nohy. Dokonce možná i Kate.
Ale Martin Burns...
... zašlápli jsme ho jak nějaký hmyz.
Terry, nemohu to teďka s tebou probírat.
Mám tady dva lidi a bude mít transatlantickou konferenci.
Nemohu takhle dál.
Promluvme si o tom později. Proč nejsi v garáži?
- Nechali mě jít. - Co to znamená?
Šéf povídal, že bych si měl vzít na nějaký čas volno.
Zdá se mu, že jsem trochu přetaženej.
Jo a díky, že jsi pomuchlal toho Jaguára.
Promiň. Zapomněl jsem ti to říci.
Podívej, měl by ses uvolnit.
Skoncuj s chlastem a práškama.
Není divu, že jsi v problémech.
Musím pít, abych vůbec přečkal den.
Podívej, musíš jít domů, dobře?
Odpočiň si. Zavolám ti a sejdeme se. Dobře?
Musíš se uklidnit, nebo ještě dostaneš infarkt.
Takže umřu. Měl bych umřít.
Nemluv tak. Co je s tebou?
- Pojďte panové dále. - Díky.
Potom ti zavolám. Pomohu ti se z toho dostat.
Jo.
Takhle je to mnohem lepší, Terry, co? Nemůžeš být pořád doma.
Nemůžeš tam jen tak vysedávat, potom moc přemýšlíš...
Kate říkala, že dokonce už nemluvíš ani o pokeru.
Kde je ten starej Terry?
Vždyť jsi hráč! Tohle to jsi ty!
Neříkám, abys ses do toho zbláznil...
Už nejsem ten starý Terry. Už nikdy nebudu.
Potřebuješ se jenom na něco upnout.
Napadlo mě, že ten vyhazov bylo to nejlepší, co tě mohlo potkat.
- Cože? - Jo.
Teď je ideální čas začít přemýšlet o vybudování toho obchodu se sportem.
Přece strýček Howard říkal, že ti to pomůže rozjet.
Budeš sám svým pánem. Už před nikým nebudeš muset ohýbat hřbet.
- Máš rád sport přece, ne? - Mám.
Možná máš pravdu, Iane. Možná jen potřebuju velkou změnu.
Musíš se zaměřit na něco konkrétního. Nemůžeš jen tak sedět a nic nedělat.
- Ok? - Jo, myslím, že to tak udělám.
Jo, to je přesně to, co potřebuješ, Terry.
Zapomeň na pití, tabletky a rozjeď svůj vlastní obchod.
Přesně tak, jen ne se sportovními potřebami.
Trenažéry na cvičení. To je to, v čem dneska leží peníze.
Jo, pomáhat lidem postavit si své vlastní fitness.
Líbí se mi, jak uvažuješ. Přemýšlíš dopředu, nedíváš se zpátky.
Máš skvělou budoucnost, Terry. Opravdu.
Musím se ti přiznat, že i já jsem přemýšlel o tom, co jsme udělali.
- Nebylo to lehké... - Dělej!
Vychovali nás tak, abychom rozlišovali dobro od zla.
- Běž! - Vsadil jsi na něj?
Podívej se na to! Mám výherce!
- To je začátek nového období, Terry! - Úplně to cítím, Iane!
A lze tento model, s úplně stejným interiérem, ale řízením nalevo,
sehnat například v Kalifornii?
V Kalifornii? Samo sebou.
- A je tam dlouhá čekací doba? - Myslím tak 3-4 měsíce.
- Mohu? - Prosím.
- Byla jsi skvělá. Skvělá. - Myslíš?
A postelové scény byly tak sexy, jako vždycky.
Když jsem to s ním dělala, tak abych měla motivaci, myslela jsem na tebe.
Nezapomeň, že zítra je večírek lorda Eiseleho.
- Pozval všechny účinkující. - Bude tě sledovat jako jestřáb.
Jeho syn je známy playboy a zdá se mi,
že pozval všechny jenom kvůli tobě.
- Co je tohle? - Nic.
Ukaž.
Koupil to, co se ti v tom obchodě tak líbilo.
Můj Bože. To tě muselo stát celé jmění!
- Haló? - Musím s tebou mluvit, Iane.
Kate, Kate, uklidni se. Co se děje?
Jde o Terryho. Vážně s tebou potřebuji mluvit.
- Nyní? - Ano, nyní. Je to možné?
Udělám co je v mých silách. Zavolám ti, ok?
Je vše v pořádku?
Angelo, musím jet podívat na bratra.
Malý rodinný problém.
- Snad nic vážného? - Ne, ne. To byla Kate. Pamatuješ se na ni?
Něco se děje. Připojím se k tobě o chvilku později.
Pospěš si. Chci ti projevit vděk za ty náušnice.
Dobře, uvidíme se později, ok?
- Terry mě trápí. - Kde je problém?
Problém je v jeho mozku.
Vím, že ho dost vzala ta ztráta zaměstnání.
Ale když jsme byli na dostizích, tak už mluvil o tom obchodu se sportem.
Ne, to ho nezajímá.
Je pořád naštvanej. Mluví sám se sebou.
Ale ne, právě si chtěli promluvit o financování svého obchodu se strejdou Howardem.
Byl pro to celý nadšený.
Jeho hlava není v pořádku.
To co říká v jednu chvíli, v druhou už vůbec nic neznamená.
Hm, nevím co na to říci.
To jsou ty jeho tabletky. A pití.
Myslí si, že někoho zabil.
Co?
Znala jsem jednu holku. Měla podobné problémy.
Přesvědčila sama sebe, že někoho zabila.
Nebyla to pravda, ale trápila se tím zbytek života.
A říká to kudy chodí, to o té...
... vraždě?
Je to horší a horší.
Má strašné noční můry. Vůbec si o tom nechce povídat.
Nepromluví na mě. Tvář zachmuřenou. Záchvaty pláče.
- Nálada se mu na dostizích o dost zlepšila. - Ale doma se mu ta špatná zase vrátila .
Je úplně posedlý tím, že udělal strašnou věc.
Chtěla jsem pozvat doktora, ale nedovolil mi to, víš?
Ne - ne, netřeba doktora.
Když pozveš doktora, tak...
Já to zvládnu.
Jak?
No, očividně je to vážnější, než jsem si myslel,
ale jestli pozveš doktora, může se to úplně vymknout kontrole.
Chci jen, aby se na něj podíval...
Žádného doktora, Kate, žádného! Znám Terryho a udělalo by to věci jenom horší.
Dobře?
Zítra jsem za městem.
Ale jak se vrátím, sejdu se s Terrym a uvidíš, vše bude v pořádku.
Pro všechny případy, jak tě najdu?
Řeknu ti, kam jedu a můžeš mě zvolat.
Vzápětí budu tady.
Takže vy jste taky fanoušek řeckých tragédií?
Zbožňuji je. Jsem do nich blázen. Akorát je málo příležitostí si v nich zahrát.
Zatraceně těžké, že jo? Která je tvoje oblíbená, Iane?
Já to tak neznám.
No nic. Mě se vždy líbila Medea. Euripides.
Mě rovněž.
Podle mne je Clytemnestra nejlepší představitelkou všech klasických rolí.
Musím říci že je nejlepší pojetí řeckých mýtů,
které jsem viděl, jsou tance souboru Marthy Graham.
- Opravdu? - Ano, tam to bylo všechno úplně cítit.
Všechna ta aristotelovská lítost a bázeň. Při tom tanci to bylo úplně hmatatelné...
- Pan Blaine? - Ano.
- Váš bratr je zde. - Prosím?
Rád se s vámi setkal.
- Omluvíte mne na chvilku. - Samozřejmě. Pozvěte jej dál.
To už musí být opravdu vážné, když jel až sem.
To ne, je to jen menší rodinný problém. Za chvilku jsem zpátky.
- Myslím, že to nebude nic vážného. - Jsem si jist.
- Váš bratr je zde, pane Blaine. - Děkuji.
Terry, co tady děláš?
Jak víš, kde jsem?
Kate měla tvoji adresu. Musím ti něco říci.
Ok, jenom mluv potichu.
Nechci, aby nás tady někdo slyšel. Proč si mi prostě nezavolal?
- Chci se přiznat, Iane. - Co?
- Porušili jsme Boží přikázání. - Bůh?
Terry, jaký Bůh? Jaký Bůh, ty idiote?
Že jsem se nechal přesvědčit.
Nikdo tě nepřesvědčoval. Nic si nenalhávej.
Musím to ze sebe setřást.
To nemůžeš udělat, Terry. Jasný?
Úplně by sis zničil život. Mě a strejdovi Howardovi taky.
Tebe a Howarda do toho nezatáhnu.
Je to mé osobní rozhodnutí.
- Ale vždyť se určitě podřekneš. - Nepodřeknu.
To nedokážeš, jsi rozčilený a labilní. Tvoje lži budou všem zřejmé.
Přemýšlel jsem o sebevraždě, Iane.
Proč?
Přestaň pořád s tou samou otázkou!
Tak se zabij a mě se strejdou Howardem z toho vynechej.
Chci zaplatit za své provinění.
Podívej, máš jenom depresi. Je to jen malá deprese a to je vše.
Kate chce, abych šel k doktorovi.
Ne, to ne. Poslyš, pomohu ti, jenom mi to musíš dovolit.
Chci to prostě někomu říci.
Víš? Být potrestán a mít zase klid na duši.
Počkej minutku. Potřebuju si srovnat myšlenky.
Chtěl bych, abys šel se mnou. Když nepůjdeš, tak to pochopím.
Počkej minutku.
Od té doby, co jsem se tak rozhodl, panika ustupuje.
Ahoj! Vše v pořádku?
Nechcete se k nám připojit?
S Terry jenom probíráme jeden problém. Vše bude v pořádku.
Jenom jsem s Ianem něco potřeboval probrat.
- Určitě? - Ano.
- Jdi a bav se, přijdu za chvilku. - Ok.
Je překrásná. Bude to skvělá manželka.
Terry, poslouchej.
Chci ti pomoci a pomohu, ale tohle není správný čas a správné místo.
- Promiň, že jsem sem tak vpadnul. - Ne to ne, to je v pořádku.
Chci si poslechnout, co mi chceš říci. Jsme rodina. Jsi můj bratr.
Můžeme si o tom promluvit, ale můj názor nezměníš.
Možná ne. Možná já sám změním názor, co?
Akorát mi slib jednu věc:
Promluvíme si ještě o tom, než uděláš to, co zamýšlíš.
- Dobře. - Slib mi to.
- Slibuji. Mohu zajít na skleničku, Terry? - Ne, to není dobrý nápad.
Teď jdi. Večer ti zavolám.
Dobře.
Večer mi brnkni.
Prostě nevidím jinou možnost.
O čem tu mluvíme?
Nevím, o čem tu mluvíme...
... mluvíme tu o tom, že chceme přežít.
Ale on je rodina. Je to můj bratr.
Vím to,
ale musí být zastaven dříve, než to celé vyzradí.
- Jo, to se nesmí stát. - Ne.
Ne.
Zase zabíjet.
Jak tohle mohu dokázat?
Deja vu - akorát tisíckrát horší.
Rozhodující je rychlost.
Zatím co tady sedíme a proklínáme naše osudy,
Terry může udělat něco strašného.
V jednom měl pravdu:
Překročili jsme hranici. A není cesty zpět.
Musí to vypadat jako nehoda.
Nehoda nebo sebevražda.
Je zarmoucený.
Sedí a povídá si sám se sebou.
Představuje si, že spolu máte nějaké děsivé tajemství,
že jste udělali někomu nebo něčemu něco zlého.
Víš, zdá se, že si chce něco udělat.
- Nech nás o samotě, jo? - Hm...
Terry...
- Terry. - Zdálo se mi o Martinu Burnsovi.
Terry, poslouchej mě.
Zase se mi o něm zdálo... Jak jsme ho zabili.
Potřebuješ na pár dní vypnout.
Nějaký čerstvý vzduch. Mořský vzduch.
Jenom my dva. Vyjedeme si zítra na loďce.
- Vždyť mi už nejezdíme na moře. - Právě proto to říkám.
Vezme si nějaké sendviče, pivo a budeme si povídat.
Bratr s bratrem.
To by se mi líbilo.
Možná pak pochopíš, můj úhel pohledu.
Bude to skvělé. Jenom my dva.
Angela slíbila Kate, že spolu zítra půjdou nakupovat.
Chci ji pomoci nalézt její styl.
Budeme jenom odpočívat, ok?
Bude si užívat slunce. Třeba se i vykoupeme.
Bude ti mnohem lépe, až zase uvidíš moře.
Iane, už nikdy nebudeme tím, kým jsme bývali, ok?
Není cesty zpět.
Jdi a řekni Kate, že zítra jedeme na moře.
- Dobře. - Dobře, pojď.
Kate, chci ti něco říci.
Zítra pojedeme na moře. Jenom my dva.
Ian mě chce vzít na loďku.
Tak co, řekl ti Terry tu dobrou zprávu?
Jo, skvělý nápad.
Vlastně jste ani neměli moc příležitostí si svoji jachtu pořádně užít, že jo?
A přitom jste tak nadšení, když jste ji koupily.
Ano. Řekl jsem Ianovi, že jdete s Angelou zítra podívat po obchodech.
Ó ano, je tak milá.
Mike Eisely, ten z večírku, se mě ptal, jak to s tebou myslím vážně.
A potom mě pozval na víkend do Maroka.
A co ty na to?
No, řekla jsem, že tě miluji.
A prvně v mém životě tato slova vlastně něco znamenala.
Miluji tě.
- Jsi v pořádku? - Jo, jo.
Vypadáš takový roztěkaný.
Ne, jenom přemýšlím o tom, co jsi právě řekla.
A jsem unavený, víš.
Poslední dobou hodně pracuješ.
Myslím, že ta projížďka na jachtě,
ti neprospěje o nic méně, než tvému bratrovi. Jak je na tom?
Má deprese.
Moc pije a začal mít chmury.
Kate se bojí, že by si mohl ublížit.
- Možná by ho měla vzít k doktorovi. - Ne, to on nechce, tomu se brání.
Kate jsem to neříkal, ale mluvil o sebevraždě.
Můj Bože!
- Je mi to tak líto. To je strašné. - Já vím.
Tahle jachta, to se nám povedlo, co?
Kate má pravdu, měli bychom si takhle vyrazit častěji.
Smutný jak se věci vyvinuly, že jo?
- Nezačínej zase, Terry. - Myslím to vážně, Iane.
Udělali jsme špatné rozhodnutí.
Mě se spíš zdá, že jsme neměli moc na výběr.
Vždy je možnost volby. Teďka to vidím.
To je to, co jsem dříve nechápal.
Myslel jsem, vše je dáno, není volby.
Předpokládejme, že máš pravdu, i když si to nemyslím.
Takže budeme předpokládat, že jsme se rozhodli špatně.
Předpokládat?
Podvádíš sám sebe, Iane.
Jeho svědectví by poslalo strýčka Howarda do vězení po zbytek života.
Možná by si to strejda Howard zasloužil.
Jak to můžeš říct!
Na to zapomeň. Kriste, myslíš si, že jsme udělali něco nepřirozeného,
ale tak to není.
Existence celého lidstva je spojena s násilím.
Tohle je krutý svět, Terry.
Jsi prostě v šoku z toho,
jak si byl postaven tváří v tvář své lidské podstatě.
Hm... prostě jsem to nemusel udělat.
Tak proč si to teda udělal?
Nemohl jsem přestat, jako ve hře. Hrál jsem o všechno.
Když sázím, připadám si jako ve snu.
Když si ho zastřelil, tak si nebyl ve snu.
Dobře, poslouchej. Udělali jsme chybu, ok?
Ale už je po všem.
Možná jsme udělali špatnou volbu.
Ale když nás potrestají, nic se tím nezmění.
Martin Burns je mrtev. Mrtev!
Včera večer jsem zavolal na policii.
Cože si to udělal?
Zavolal jsem a řekl jim,
že mám informaci o zabití Martina Burnse.
Zeptali se: "Kdo volá?"
Chtěl jsem jim říct, že jsem to udělal já...
... ale neřekl.
Zavěsil jsem. Zavolám jim hned, jak se dostaneme zpátky
Proč si to udělal? Co je s tebou?
Tohle je sebevražda, Terry.
Vůbec nepřemýšlíš o tom, že nás stáhneš s sebou, strejdu Howarda a mě?
Tak se věci mají, když zabiješ. Copak ty to nevidíš?
Musím to všechno napravit.
Ok, už se o tom víc nechci bavit.
Přišli jsme sem odpočívat, zaplachtit si, uvolnit se.
- Dojdu ještě pro pivo, ok? - Ok.
- Proč to prostě nemůžeš nechat být?! - Iane. Co je?
Proč prostě nemůžeš nechat plavat?!
- Celé si to pokazil, Terry! - V čem je problém, Iane?!
Celý si to zkazil, celý si to zkazil!
- Iane přestaň! - Mohli jsme mít všechno!
Iane. Iane.
Iane...
Iane! O Bože!
Bože!
Zatím si myslíme, že se odehrálo následující:
Jeden zabil druhého - úmyslně, nebo náhodou.
A potom si on sám vzal život. Utopil se.
Hrozný.
Na lodi je spousta alkoholu a prášků.
Nechápu. Každý den něco nového.
Ó, tohle se mi líbí.
- Co myslíš? - Jo.
- Jak v tom budu vypadat? - Terrymu se to bude líbit.
- Opravdu? - Muži milují takové střihy.
Když mě poprvé viděl Ian, měla jsem na sobě něco podobného.
>>> Přeložil Bobby - 2008/04/05<<< Načasoval Ferry
Korekce Mrazík
www.titulky.com